![greendealeu](https://svobodny-svet.cz/wp-content/uploads/2021/08/greendealeu-678x381.jpg)
DANIELA KOVÁŘOVÁ
Projev na 26. schůzi Senátu ČR 10. července 2024 ke stavu Evropské unie.
Co jsme proti schválení těchto škodlivých předpisů udělali my? Řadu těchto návrhů jsme možná kritizovali, nebyli jsme z nich nadšeni, varovali jsme před přehnanými ambicemi, ale nakonec jsme neměli sílu vzdorovat. Maximálně jsme se jako ČR v některých případech zdrželi hlasování.
Druhým stěžejním bodem je pro mě znovu se vynořující migrační krize a neschopnost EU této krizi čelit. Pokud jde o ilegální migrací a počty žádostí o azyl, dostali jsme se v minulém roce k nejvyšším číslům od roku 2016. Celý tzv. migrační pakt, který byl loni z velké části dojednán a letos na jaře finalizován, je souborem polovičatých a nepříliš efektivních opatření. Jim vévodí ona po tolik let v různých obdobách diskutovaná povinná solidarita, která znamená přerozdělení problémů a ne jejich řešení. Nebezpečí migračního paktu popisují mnozí. Migrační solidarita je falešná morální hodnota. Jejím účelem je morálně obhájit export migrační katastrofy do států, které jí prozatím zasaženy nejsou. A i pouhé riziko, že tento problém začne být zavlékán do ČR, je pro mě nepřijatelné a v ostrém rozporu s českým, s naším národním zájmem.
Neměli bychom také přehlédnout další zásadní moment minulého roku, a to tlak na dodatečné navýšení víceletého finančního rámce, tedy dlouhodobého rozpočtu EU. Toto navýšení bylo nakonec letos v únoru prosazeno. Poprvé v historii EU si nevystačila s přidělenými penězi. A to navzdory tomu, že loňský rozpočet byl od počátku výrazně posílen nástrojem Next Generation, kterým jsme se společně zadlužili na několik desetiletí. Jako velmi nebezpečné se konečně jeví návrhy Evropského parlamentu z listopadu loňského roku na změnu zakládacích smluv. Navržené změny zahrnují další požadavky na významné omezení jednomyslného hlasování v Radě, na další posílení pravomocí EU, na další politizaci unijních institucí. To vše dohromady, pokud by to bylo přijato, by znamenalo velký posun směrem k federalizaci EU. Kdo pro takové změny hlasoval, ten chce více Evropy. Ale jak ukázaly eurovolby, většina zemí více Evropy nechce. A nechce to většina občanů ČR. V dnešní době tvrdě pociťujeme, že integrace se vylila z břehů a vytváří více problémů než užitku. Proto musíme silněji než kdy jindy tyto návrhy, které by znamenaly další prohlubování problémů, rozhodně odmítnout.
Když jsme projednávali loňské vydání této výroční zprávy, upozorňovala jsem na tomto místě na několik dlouhodobých trendů ve vývoji integrace, které by nás měly znepokojovat. Hovořila jsem především o bezhlavé překotné expanzi EU v širokém spektru odvětví, o rozmachu ideologicky motivovaných opatření, o vzrůstajícím sebevědomí unijních institucí, které se chovají vůči členským státům s čím dál větší povýšeností. Koneckonců i dnes máme na programu téma soudržnosti. A uvidíte, jaké přijmeme kritické doprovodné usnesení.
Vývoj v roce 2023 ukazuje, že se nic nezměnilo, že všechny tyto trendy, které jsem kritizovala před rokem, nadále pokračují. Z mnoha příkladů nezřízené expanze či expanzivních choutek unijních institucí mohu uvést třeba Evropský akt o svobodě médií, snahy Bruselu stále více hovořit do vzdělávání a zdravotnictví nebo až úsměvný návrh na zavedení harmonizovaných pravidel pro chov psů a koček. Ze silně ideologických iniciativ, které byly loni formálně přijaty nebo fakticky uzavřeny, můžeme připomenout přistoupení EU k Istanbulské úmluvě, přijetí směrnice o transparentnosti v odměňování nebo dojednání směrnice o potírání násilí vůči ženám či směrnice o standardech pro orgány pro rovné zacházení. Pokud jde o nepřiměřené sebevědomí a nadřazené chování Bruselu, nadále je hlavním problémem vměšování se do vnitřních věcí členských států pod záminkou ochrany právního státu.
V souvislosti s loňskou zprávou jsem kritizovala naši pasivitu, naše plutí s proudem a neexistenci sebevědomé, konzistentní, asertivní politiky vůči EU. Letošní zpráva tyto nepříznivé závěry jen potvrzuje. Stačí se podívat na její slovník. Naprosto nepřijatelné a škodlivé iniciativy nepojmenovává pravými jmény, ale označuje je jako velmi ambiciózní. Vidíme, že vrchol našeho odporu vůči oněm velmi ambiciózním iniciativám spočívá v tom, že se tu a tam zdržíme hlasování.
Můj závěr je takový, že rok 2023 znamenal pokračování negativních trendů a tedy pokračování sesuvu EU po šikmé ploše dolů. Centralizace, ideologizace, bohorovnost unijních institucí a neschopnost efektivně řešit skutečné problémy. To jsou faktory, které vtahují integrační projekt do stále hlubší krize. Za těchto okolností je obzvláště potřeba, bychom dokázali hájit naše české národní zájmy. Dokud však nebudeme umět formulovat svou pozici jasně a ostře, dokud nebudeme dělat rozruch, dokud se nebudeme stavět na zadní, vystupovat tvrdě a odhodlaně, pak svoje zájmy prosadíme těžko.
Děkuji, že jste mě vyslechli a že má slova berete vážně.
Buďte první kdo přidá komentář